Superstiții românești care încă rezistă timpului: de la nunți la înmormântări

Într-o țară unde folclorul și tradiția sunt la fel de bine înrădăcinate ca Munții Carpați, România continuă să păstreze un mozaic fascinant de superstiții. Aceste credințe – aflate la granița dintre mistic și cotidian – sunt încă adânc înrădăcinate în viața românilor, mai ales în momentele încărcate emoțional: nunțile și înmormântările.

Unele dintre aceste obiceiuri pot părea ciudate sau chiar amuzante pentru cei din afară, dar în cultura românească, superstiția este deseori luată în serios, transmisă din generație în generație ca o moștenire invizibilă. Iată o privire asupra unora dintre cele mai neobișnuite și persistente superstiții românești care se respectă și astăzi.

1. Să nu mături după apus

Una dintre cele mai vechi credințe românești avertizează că nu e bine să mături casa după ce a apus soarele, mai ales înainte de o nuntă. Se crede că măturatul seara „alungă” norocul, bunăstarea și armonia conjugală.
Nu e deloc rar ca o bunică sau o mătușă să oprească o mireasă care încearcă să curețe casa după apus, fiindcă, în ochii lor, nu e doar curățenie — e chemarea ghinionului.

2. Oglinda spartă – un semn rău

Românii iau foarte în serios spargerea unei oglinzi. Dacă în alte culturi se vorbește despre șapte ani de ghinion, în România o oglindă spartă este adesea văzută ca un semn de moarte sau de divorț iminent.
Pentru a „rupe” blestemul, mulți oameni îngroapă cioburile sau le aruncă într-un râu, pentru ca apa să „le ducă nenorocirea”.

3. Mireasa trebuie să plângă la nuntă

În tradiția românească, o mireasă care nu plânge în ziua nunții e considerată a nu avea parte de fericire conjugală. Lacrimile ei simbolizează despărțirea de viața de fată și pregătirea pentru o viață nouă, plină de binecuvântări.
Momentul e adesea „regizat” delicat de mamă sau nașă, care creează o scenă emoționantă atunci când mireasa părăsește casa părintească.

4. Ața roșie împotriva deochiului

Una dintre cele mai ușor de recunoscut superstiții românești implică legarea unei ațe roșii la încheietura mâinii — un talisman simplu, dar puternic, împotriva deochiului. Deseori, ața este însoțită de un cățel de usturoi.
Chiar și astăzi, mulți români leagă ațe roșii bebelușilor, lăuzelor sau chiar mireselor, pentru a le proteja de invidie și gânduri rele.